![](https://online.le.ee/wp-content/uploads/2015/03/ANVAR_SAMAOST.jpg)
Valijate toetus jagab erakonnad kolme gruppi: suured erakonnad majandusteemadega, keskmikud väärtusteemadega ja väikeerakonnad, kelle parlamenti pääsemine on küsimärgi all.
Täna aasta pärast on riigikogu valimistel kandideerijate reklaamid tänavatelt maha võetud. Valimispäev on 3. märts, aga 21. veebruarist alates saab e-hääletada. Kõik riigikogu liikmed lähevad presidendi vastuvõtule, sest tuleb pildis olla.
Kui midagi dramaatilist järgmise 12 kuu vältel ei juhtu, siis toimub põhiline heitlus valimiste võitja ja valitsuse moodustaja tiitli pärast Keskerakonna ja Reformierakonna vahel.
Viimase nädala jooksul on ilmunud kaks erakondade toetuse uuringut, mis kinnitavad, et kummalgi pole teineteise suhtes olulist edumaad, kuid samas on selge vahe sees ülejäänutega. Nende ülejäänute seis on närviline.
Poliitikutel on tavaks öelda, et reitingutel puudub otsene mõju nende otsustele, aga see on klišeelik vale. Alates Kantar Emori jaanuarikuu numbrite avaldamisest Postimehe ja BNS-i poolt ootasid kõigi parlamendierakondade tegelased kannatamatult, kas ERR-i tellitav Turu-uuringute uuring kinnitab esimeses näidatud suuri muutusi.
Osaliselt kinnitas, osaliselt ei kinnitanud.
Emori küsitlusandmed näitasid, et Reformierakonna toetus on pärast aastavahetust lausa kuue protsendipunkti suuruse hüppe teinud ning küünib 34 protsendi peale. Keskerakonna toetus, mis sama küsitluse andmeil langes juba detsembris 21,5 protsendi peale, libises punkti võrra allapoole. Teisisõnu: Reformierakonna toetus on selle uuringu järgi pea sama suur kui kõigi valitsuskoalitsiooni erakondade oma kokku. Postimees nimetas toimunut juhtkirjas võidukalt maalihkeks Eesti poliitilisel maastikul.
Turu-uuringute küsitlusandmed paigutavad peaministri erakonna veel napilt Reformierakonnast ettepoole – 27 protsenti võrreldes 26 protsendiga. Trend on siiski Keskerakonnal alla ja Reformierakonnal üles. Samuti ei kinnitanud Turu-uuringute küsitlus EKRE järsku tõusu 18 protsendile ja SDE kukkumist ning näitab neid jätkuvalt samal tasemel 11-12 protsendi juures. Kahel küsitlejal on erakondade toetuse uurimiseks erinevad metoodikad.
Aga on selge, et Keskerakonna ja teiste valitsuserakondade populaarsus on aasta esimesel kuul kõva löögi saanud. Üldisel hüsteerilisel foonil kasutas opositsioon ära iga võimaluse, et panna kahtluse alla koalitsiooni otsused maksupoliitikas ning tuntumate ministrite aususe ja head kombed.
Turmtule tagant paistab selge kaalutlus. Paari nädala pärast algab aegade massiivseim vabariigi aastapäeva tähistamine. Lisaks ministrite ja peaministri võimalusele selle käigus positiivset meediakajastust nautida on opositsioonil teinegi häda. Kui poliitilise rünnaku alla jäävad sinimustvalgeid linte siduvad ja Eesti 100. sünnipäeva teemal hardaid kõnesid pidavad valitsuse liikmed, siis võib valijal tekkida mulje, et opositsioonile ei meeldi Eesti riik. Seda ennetades ongi jaanuaris pingutatud mitme kuu eest ette.
Hiljemalt märtsis antud muret enam pole ja valimiskampaania saab edasi minna.
Tõsine mõtlemise koht seisab ees sotsiaaldemokraatidel. Kui vaadata, kuidas küsitlustulemused erakondi grupeerivad, siis esimest rühma – Keskerakond ja Reformierakond – defineerib debatt majandus- ja sotsiaalpoliitika, vähemal määral kodakondsus- ja keelepoliitika üle. Teise, selgelt poole võrra väiksema toetusega paari moodustavad EKRE ja SDE ning neid defineerib debatt väärtusküsimustes. Kui see EKRE-le peaks sobima, siis SDE paigutab see kindlalt nišši, kus on klaaslagi peal.
Kas siin on abi viimase hetke juhivahetusest või järsust teemavahetusest? Mõned sotsid kindlasti nii mõtlevad, aga vaevalt et erakonna väljakujunenud kuvandit õnnestuks niimoodi vähem kui aastaga edukalt muuta. Pigem on siit karta eelmistel riigikogu valimistel IRL-iga juhtunu kordust.
Valijate ootus muutuse järel näib neil valimistel saavat vastuse mõne silmatorkava “uue” näo läbi. Reformierakond saab uue juhi Kaja Kallasest, Vabaerakond loodab libiseda üle künnise Indrek Tarandi abil. Erakondade kõrvale tekkinud vastuliikumised jäävad parlamendis väljundita.
Anvar Samost, kolumnist
pole ilus teise mehe leivakannikat himustada ja veidraid luuletusi avaldada