![Noor kunstnik Elis Saareväli leiab, et Edith Karlsoni "Lennula" on väga võluv kunstiteos. Foto: Arvo Tarmula](https://online.le.ee/wp-content/uploads/2014/01/Läänemaa-ühisgümnaasiumi-kunstihange.jpg)
* Haapsalu kunstnik kiidab skulptor Edith Karlsoni tööd „Lennula”
Läänemaa ühisgümnaasiumi kunstihanke komisjonis oli otsuse langetamisel suurim kaal kunstnikkonna esindajate arvamusel.
Gümnaasiumi kunstihanke võidutöö — jaanuari alguses kooli fuajeesse paigaldatud Edith Karlsoni töö „Lennula” — on tekitanud vastakaid arvamusi nii tava– kui ka kunstiinimeste hulgas.
Kuue ideekavandi hulgast võitja valinud seitsmeliikmelisse komisjoni kuulusid kooli direktor Leidi Schmidt, aga ka Jaan Elken kunstnike liidust. Komisjonis olidki enamasti kunstnikud.
Gümnaasiumihoone restaureerimisprojekti autor Katrin Tomberg–Tohter ütles, et suuri vaidlusi komisjonis parima valimisel ei olnud, kuid määravaks sai loomeliitude esindajate arvamus.
Tomberg–Tohter, kes pole võidutöö lõpptulemust gümnaasiumi fuajees veel näinud, tõdes, et otsuse langetamisel mängib rolli ka ideekavandi esitus. „Graafiliselt oli ta selline õrnake,” selgitas arhitekt.
Ta lisas, et ka sümbolina tundus „Lennula” gümnaasiumile sobivat, sest on ühelt poolt seotud kooli logoga, teisalt aga kandis mõtet lastest kui linnuparvest.
Arhitekt tunnistas, et talle isiklikult meeldis rohkem üks teine, interaktiivne lahendus, kuid selle esitlus jäi lahjaks.
Noor Haapsalu kunstnik Elis Saareväli leidis, et Läänemaa inimesed pole harjunud moodsat kunsti nägema ega oska seda mõista.
„Mulle meeldib, väga võluv,” ütles ta ühisgümnaasiumi uksest sisse astudes, kui Lääne Elu ettepanekul eile esimest korda „Lennulat” vaatamas käis.
Saarevälja sõnul jätavad metall ja juhtmed peene ja õrna mulje. „Need punased juhtmed on leidlik ja hea idee, annab värvi,” selgitas ta.
Kunstiteose ümber puhkenud diskussiooni peab Saareväli heaks.
„Et vastu seistakse, näitab, et paistab silma ja inimestel on, millest rääkida,” ütles kunstnik.
„Mida rohkem on professionaalse kunsti projekte, seda rohkem inimesed harjuvad,” lisas Saareväli.
Tema sõnul pole Haapsalus moodsat kunsti peale linnagalerii eriti kusagil näha. „Kaasaegset kunsti eriti pole, ongi ainult maastiku– ja meremaalid,” rääkis noor kunstnik.
Haapsalu kolledži käsitöö– ja disainieriala õppejõu Arvo Pärensoni arvamus Elis Saarevälja omaga ei ühti.
Pärensoni sõnul on ta Edith Karlsoni loominguga tuttav ja tema arvates pole „Lennula” neist sugugi kõige säravam teos.
Oma silmaga pole õppejõud veel „Lennulat” näinud, kuid fotode põhjal oli tema hinnang negatiivne.
„Mulle see asi ei meeldi. Jätab robustse mulje,” oli ta otsekohene.
Disainiõppejõudu häiris kõige enam kunstiteose konstruktsioonilahendus ehk see, kuidas linnud on lakke riputatud.
„Kenasti viimistletud ruumis on see robustne ja triviaalne konstruktsioon,” selgitas Pärenson.
Samuti leidis ta, et seda laadi kunstiteosele on ruum, kuhu see on paigutatud, liiga madal.
Arvo Pärensoni hinnangul kipubki seda laadi konkursside probleem olema, et hinnatakse kunstiteost, mitte selle sobivust ümbruskonda. „Teos ise ei pruugi üldse halb olla,” lisas ta.
„Protsendiseadusega tahetakse toetada Eesti kunsti, aga see peaks olema mõtestatud tegevus, kus tellija saab kaasa rääkida,” ütles Pärenson.
Tema sõnul oleks tulemus õnnestunum, kui tellija saaks ette öelda, mida soovitakse — on see maal, valgusti või midagi muud.
Kunstihanke komisjoni liikmed:
Leidi Schmidt — Läänemaa ühisgümnaasiumi direktor
Katrin Tomberg–Tohter — restaureerimisprojekti autor
Taavi Aare — Riigi Kinnisvara AS
Pille Lausmäe — sisearhitektide liit
Hugo Mitt — disainerite liit, Jaan Elken — kunstnike liit
Mati Veeremets — kujundusgraafikute liit
Lisaks ei taju ilmselt enamus inimesi, kui suur raha on tegelikult 37000 € ja mida kõik selle eest oleks võinud kool endale saada. Vanas rahas see siis pea 580 000 krooni.
Ei no kui Katrin Tomberg seal pundis oli, siis pole millegi üle imestada.
aga kes vastutab, et maksumaksja raha on JÄLLE arutult ära raisatud?? Kas keegi kunagi maksumaksja arvamust ka arvestab, kui mõne mõtetusega raha tuttavatesse taskutesse mängitakse?
Noor kunstnik Elis Saareväli leiab punaste juhtmete lahenduse olevat uudse ja huvitava? Kümme aastat tagasi Londoni disainifestivali noorte oskaond tegi selle jõujuhtmega kõikvõimalikud lahendused ära, see on viimase kümnendi jooksul nii palju nähtud ja trööbatud idee, et võiks juba loobuda. Hoopis lahedamalt oleks sama asj saanud lahendada mitme eri kinnituspunkti, läbipaistvate juhtmetega ja nii, et jäme juhe ei jookseks linnule tagumikku. Linnud ja ühendused on kohutavalt robustsed.
Mulle meeldis see Lennula. Läksin seda uudishimuliku vanainimesena ja leotud-kuuldud negatiivsete hinnangute ajel vaatama. Üllatusin. Moderne, õhuline, väga parajalt/ilusasti paigutatud sellesse ruumi, igati sobivate mõõtmetega, põnev, huvitav…. Igatahes kindlasti mitte halb.
Viriseda võib ju alati, näiteks kasvõi selle üle, et kas 37000 eurot on liiga suur raha selle eest küsida jne.
Kunstitaiesena sobib ta sinna hästi!
Uudishimulik vanainimene oled sa ilmselt tõesti. Pigem mine teine kord tagasi poe ette teiste endasugustega külajutte ajama. Püüa mitte sõna võtta teemadel, milleni su uudishimulik vanainimeseaju ei küüni. Valus on lihtsalt lugeda selliseid “arvamusi”.
Oleks meil ometi see kiirrong! Saaks moodsa kunstiga tutvuda ja muid päälinna hüvesi nautimas käia.
Muidu isu siin nagu töll ja mõni teine noor kunstnik liigitab mind inimeseks, kes pole harjunud seda mõistma.
midagi sarnast enne näinud
aga korralikult teostatud
see on minu arust suht nadi,vabanduseks tõesti see ,et on lapse töö
juhtmestiku peale oleks pidanud mõtlema rohkem
aga jah küllalt sarnast asja,ilusasti teostatut,olen juba kuskil kohanud
Tegu tehtud, raha makstud. Mis siin enam tänitada. Aasta pärast võetakse see traadipundar vaikselt maha, augud pahteldatakse ning lagi värvitakse. Elu läheb edasi ja vana esinduslik maja kestab, elab need ajutised lapsused üle.
ja kool pannakse kinni, aknad lüüakse laudadega kinni. Elu läheb edasi ja vana esinduslik maja kestab, elab need ajutised lapsused üle.
Hea on lugeda asjalikku teksti, milles ei ole ülevoolavaid emotsioone.
jutt ehituskonkursist, kus esimene lubas tööära teha 2000 eeku eest, teine 5000 tuhi ja kolmas 10000eest. komisjon otsustas, et valivad esimese kes 2000 tuhi eest lubas töö ära teha, aga siis teatas kolmas pakkuja, et miks me lolli mängime ja raha põlgame, nii kuulutatigi võitjaks 10000 tuhi pakkuja, kes lasi töö 2000 tuhi eest esimesel pakkujal ära teha ja ülejäänud 8000 pandi tasku